*'''מסגור מתמשך, בתחילת הדיון, בסופו, ובין מפגש למפגש''' – תכלית הדיונים היא יצירה של ידע בהקשר. במובן זה, תפיסת ההתבדרות של סיעור המוחות לא יכולה לסייע במאמץ לאורך זמן. לכן, יש צורך בתהליך של הכנה, לפחות מינימאלית, לכל מפגש, וכן ניסיון להבהיר את מצב הידע החדש בסופו בכדי להפוך את ההבנות של המפגשים לחלק מגוף ידע רחב יותר. המסגור (framing) מתבטא בשאלה היכן בתוך התמונה הרחבה מצוי הידע שפותח בדיון, ועל כן גם הדימוי של יצירת הידע הוא מפה, ולא תרשים השמש המוכר מתהליכי סיעור מוחות.
*'''ממופעים חד פעמיים לתהליך למידה''' – המוח שלנו צריך זמן כדי להגיע לתובנות אפקטיביות. ככל שנצליח להפוךאת סיעור המוחות לתהליך הערך של התובנות העולות יהיה משמעותי יותר.
*'''דיון שטוח ולא היררכי, אך ללא השהייה של התפקידים והפוזיציות השונות''' - השותפים בדיון מגיעים בגלל הפוזיציה שלהם וכן אלו מהוות חלק אינהרנטי מהדיון. לצד המאמץ שכל המשתתפים יוכלו להשתתף לפי תרומתם ולא לפי תפקידם, לכל משתתף בחדר יש פוזיציה ייחודית שצריכה לתרום לדיון ולפיתוח הידע לאורך זמן. תחומי המומחיות, התפיסות והגישות השונות שמביא כל משתתף לחדר יאפשרו ליצור תמונה משותפת רבת פנים.
*'''פיתוח משותף של רעיונות ולא יצירתיות של בודדים''' - מהות התהליך היא לא יצירה של רעיונות טובים על ידי כל אחד מהמשתתפים אלא אחיזה בגוף ידע משותף. היבט זה מתבטא בכך שניתן יהיה להמשיך את הדברים זה של זה, ולבנות על ידי כך טיעונים רחבים ועמוקים הרבה יותר משאדם אחד יכול לבדו.
*'''לתת למוח לסיים את המחשבה''' - לא פעם אנחנו מגיעים לקצה של מחשבה מסויימת, ואז נקטעים על ידי משתתף אחר. בפועל, אם יתנו לנו עוד רגע תוולד מחשבה חדשה. כאשר אנו רואים שאחד המשתתפים ״נתקע״ באמצע הרעיון, כדאי לנסות למשוך ממנו את כל הרעיון ולא לקפוץ למשתתף אחר (אפשר לעשות את זה על ידי השהיה של הדיון לרגע או על ידי שאלה פותחת נוספת דוגמת ״ואז?״ ״איך זה נראה״ וכדומה).
*'''עיבוד אפקטיבי''' - העיבוד של הדיון והתובנות שעלו בו, קרוב ככל הניתן למועד הדיון, מאפשר להפיק ממנו ערך גדול הרבה יותר מאשר זה שעלה בזמן הדיון. להרחבה בנושא זה ראו [[עיבוד תהליכי חשיבה]].
דיון סיעור מוחות {{I|fa-arrow-left|fa=fas}} העמקה בסוגיה שעלתה בדיון {{I|fa-arrow-left|fa=fas}} כינוס תובנות {{I|fa-arrow-left|fa=fas}} דיון העמקה בסוגיות נוספות וכן הלאה.
== סוגים שונים של סיעור מוחות ==
ההקשר שבו נערך הדיון משפיע באופן עמוק על האופי של הדיון ועל המאמצים הנדרשים כדי להפוך את הדיון לאפקטיבי יותר. נוכל בהכללה לתאר שני מתווים מרכזיים לדיוני סיעור מוחות:
*'''הכנה''': בקבוצה קטנה של בעלי העניין המובילים של הדיון (רצוי - עד 2-4 משתתפים) יש להבהיר מה הבעיה או הנושא שאיתם אנחנו מנסים להתמודד, איזה ידע נדרש למשתתפים וכיצד נמסגר את הדיון כך שלא יגלוש להיבטים או סוגיות לא רלוונטיות.
*'''מסגור הדיון''': דיוני פיתוח ידע מייצרים רמות גבוהות של אי וודאות. המסגור נועד לתחום את אי הוודאות כדי לייצר חשיבה אפקטיבית בליבה. האתגר הוא למצוא את המינון הנכון בין פתיחה של הנושא לבין סגירת הקצוות הלא רלוונטיים.
*'''משך הדיון''': המשך האידאלי של דיון מהסוג הנדון הוא כשעתיים. בזמן זה ניתן להציג את הנושא באופן מספק, לערוך דיון מעמיק ולא חפוז ובסוגיה, ולסכם את התובנות ואת המשך הפעולות הנובעות מן הדיון.
*'''המשתתפים''': מאחר והדיון נערך בשל תקיעות מסויימת, יש ערך רב בהגדרה נכונה של קבוצת המשתתפים:
**'''איסוף''' - אם יש זמן כדאי לערוך סבב מסכם לדיון במשך של כ-1/4 שעה. האיסוף כן מתקיים כסבב ומחייב כל משתתף לנסע לעצמו את ההבנות המרכזיות מן הדיון. באופן הזה גם משתתפים שקטים יותר נדרשים להציג את עמדתם וכלל המשתתפים משתפים ברפלקציה של הדיון.
**'''סיכום''' - מכנס הדיון מעדכן לגבי התובנות המרכזיות מבחינתו ושלבי ההמשך הנובעים מן הדיון.
*'''עזרים''' - הנסיון להגיע לקצה החשיבה שלנו יכול לעשות שימוש בעזרים מתודולוגיים שונים. המשמעותיים שבהם, בעינינו, הם עזרים ויזואליים ([[מפת ידע|מפות חשיבה]], שימוש בסטיקי נוטס,
*'''איסוף התובנות''' - תובנות רבות באות לידי ביטוי רק במעבר שני על החומר הגולמי של הדיון. לכן יש ערך רב ב[[עיבוד תהליכי חשיבה|עיבוד]] הדיון על בסיס חומר גולמי והתובנות שנאספו בדיון.
*'''המשך התהליך''' - ככל שבדיון עלו סוגיות משנה או היבטים נוספים שיש לדון בהם יש ערך רב בקביעת מפגשים נוספים לבירור הסוגיות שעל הפרק.
===להבין טוב יותר===
<br />לא פעם אנחנו עורכים דיון שמטרתו להבהיר היבטים בסוגיה מסויימת. אנחנו רוצים לאסוף את הידע מהשותפים מההווה ומהעבר בעיסוק מסויים, ואנחנו רוצים ״להבין״, כלומר לחבר את הפרספקטיבות השונות לכדי להבנה אחודה. הדיון הסיעורי מסייע בכך ומאפשר בזמן יחסית קצר לייצר הבנה מספקת של הסיטואציה. הדיון הזה נדרש לאפיון והכנה שונה מהדיון הסיעורי שנועד לפרוץ דרך חשיבה חדשה. *'''הכנה''': מידת המאמץ שיש להשקיע בהכנה תלויה במידת המעורבות של צוות הדיון בסוגיה בהווה. ככל שהנושא מוכר ההכנה יכולה להיות מינימלית. *'''מסגור הדיון''': גם במקרה זה רצוי לייצר מסגור, אבל מאחר והסוגיה מוכרת, המסגור צריך בעיקר להתמקד בבעיה או באתגר שבגללו הדיון כונס. *'''משך הדיון''': המשך האידאלי של דיון מהסוג הנדון הוא שעה וחצי. בזמן זה ניתן להציג את הנושא באופן מספק, לערוך דיון מעמיק ולא חפוז ובסוגיה, ולסכם את התובנות ואת המשך הפעולות הנובעות מן הדיון.
{| class="doalogue-table"
|+טבלה מסכמת: המטרות השונות והאמצעים השונים להשגת יעדי הדיון
! width="20%" |
! width="40%" |להבין טוב יותר
! width="40%" | לפרוץ דרך
|-
|'''האתגר'''
|[[חילוץ|חילוץ ידע]] קיים, יצירת הבנה אינטגרטיבית של הסוגיה
|יצירת הבנה חדשה בדבר הפתרון, האסטרטגיה, המענה הנדרש, או לפחות כיווני חשיבה חדשים בהיבטים אלו.
|-
|'''משתתפים'''
|משתתפים שמכירים את הסוגיה
|משתתפים שמכירים את הסוגיה לצד משתתפים מדיסציפלינות או גופים אחרים
|-
|'''מסגור בתחילת הדיון'''
|כללי - המטרה היא לדאוג שכולם מבינים על מה בדיוק מדברים
|המסגור נדרש להיות מעורר, פותח כיווני חשיבה, אך לא מאפשר להתפזר.
|-
|'''טעינה בידע קיים'''|ככל שהמששתתפים מעורים בסוגיה יש צורך בעדכון קצר בלבד. |הטעינה נועדה לייצר קרקע משותפת לדיון, אולם יש להמנע ממידע לא רלוונטי שמעייף את הנוכחים ופוגע באיכות הדיון.
|-
|'''איסוף התובנות'''|לעתים אין צורך בתהליך מוגדר לאיסוף התובנות, מאחר וההבנה הכללית הנוצרת בדיון מספיקה. עם זאת, כתיבת סיכום של התובנות תמיד מועיל לחידוד ההבנות מהדיון. |מאחר והדיון נועד לבחון את גבולות החשיבה שלנו, אנחנו לא תמיד מבינים בזמן אמת את הערך של התובנות. לכן יש לדאוג גם לסיכום טקסטואלי שנוכל לעבד בהמשך וגם ללכידת תובנות בזמן אמת.
|-
|'''המשך התהליך'''|אם מדובר בסוגיה נקודתית, לרוב הדיון מספק. ככל שזוהו נדבכים נוספים שיש להעמיק בהם ניתן לתכנן מהלך חשיבה הבוחן את הסוגיות הנוספות. |כמעט תמיד מזהים סוגיות משנה שיש להמשיך ולפתח, בין אם בחשיבה מאומצת (לא ״סיעורית״) ובין אם בדיוני המשך. הזיהוי שלהם (בזמן אמת או בדיעבד) מאפשר לנו לקבוע את האופן שבו צריך להמשיך ולהעמיק בנושאים אלו בהמשך.
|}